For over 4000 år siden viste Gud sig for Abraham i Mesopotamien og sagde:
"Gak du ud af dit land og fra din slægt og af din faders hus
til et land, som jeg vil vise dig. Og jeg vil gøre dig til et stort folk."
Abraham adlød Herren og kom til det forjættede land, Kanaan,
hvor han boede med sønnen Isak og sønnesønnen Jakob, den senere Israel.
Israel og hans 12 sønner drog til Ægypten på grund af hungersnød,
og dér blev de til et mægtig folk. Ægypterne følte sig truet af
Israels store folk, så de gjorde dem til slaver og gav dem et hårdt liv
i trældom. Efter 430 år i Ægypten førte Moses dem ud af trældommen,
krydsede Det Røde Hav og drog til Arabien,
hvor de modtog Guds lov på Sinaibjerget.
De israelitter, som forlod Ægypten sammen med Moses måtte ikke
komme til det forjættede land grundet deres manglende tro på Herren.
De måtte vandre i ørkenen i 40 år, indtil en ny generation voksede op,
som troede på Herren og kom ind i det forjættede land sammen med Josva.
I 400 år blev Israels 12 stammer ledet af dommerne i henhold til
Moseloven. Da de ønskede en konge som alle andre folk, udpegede Gud
Saul, som herskede i 40 år, derefter herskede kong David
40 år, og Davids søn Salomon herskede så 40 år. Under Salomons styre
oplevede Israel sin storhedstid, og det første tempel blev bygget,
men da Salomon blev svag i troen på sine gamle dage,
fortalte Gud ham, at ti af stammerne ikke skulle regeres af hans søn.
Efter Salomons død blev Israel delt, og de ti stammer mod nord
blev ledet af onde konger, som ikke nedstammede fra David og Salomon.
Det nordlige kongerige beholdt navnet Israel og fik Samaria som hovedstad.
Det mindre, sydlige rige blev til Juda med Jerusalem som hovedstad,
ledet af Davids efterkommere. Fra og med 2. Kongebog 16 blev folket
i det sydlige kongerige kaldt "jøder" efter kongeriget Juda.
På grund ondskaben blev Israel bragt til fald,
og assyrerne tog folket til fange. Resterende israelitter blandede sig
med hedenske folk, som besatte landet. Disse folk blev kendt som
samaritanerne, og Israels ti stammer blev aldrig et samlet folk igen.
Kongeriget Judas folk blev taget til fange af Babylon som straf
for at tjene andre guder, og templet blev ødelagt.
70 år senere vendte jøderne tilbage til Juda, genopbyggede templet
og blev igen ledet af Davids efterkommere.
På Jesu tid havde Juda fået navnet Judæa og var under romersk styre.
Jesus og hans discpile forkyndte kristendommen i Judæa og søgte efter
Israels vildfarne får. Efter tre et halvt års forkyndelser
afviste jøderne Jesus som messias og fik guvernøren til at korsfæste ham.
Tre dage senere geniopstod han fra de døde og viste sig for sine disciple,
før han steg til himmels for at sidde ved Faderens højre side.
Før Jesu korsfæstelse, forudsagde han, at som straf for at afvise ham
ville Jerusalem brænde og jøderne blive ført som fanger til alle lande.
Det skete i 70 e.Kr., da den senere kejser Titus indtog Jerusalem.
I mere end 1800 år levede jøderne spredt i alle lande.
I 1948 skete så de umulige. Staten Israel blev grundlagt,
og jøderne besad igen det forjættede land.
Mange kristne har hævdet, at det var et mirakel og en velsignelse fra Gud,
men var mørkere kræfter på spil? Denne film giver svaret.
For at forstå dannelsen af vor tids Israel,
må man forstå jødernes historie fra 70 e.Kr. og frem til den tid,
og man må forstå, at deres religion nu slet ikke er baseret på Bibelen.
For eksempel ofrer de efter templets ødelæggelse ingen dyr.
Rabbiner Mann: Hvad dyreofringer angår, er de blevet indstillet.
Rabbiner Abrami: Slut!
Rabbiner Mann: Jødedommen har udviklet et system af bønner,
som blev en slags erstatning.
Rabbiner Wiener: Jeg mener, det var starten på moderniseringen.
Leder Schesnol: Efter templets var ødelagt, havde jøderne intet centrum.
De blev spredt. De ændrede virkeligt jødedommens karakter,
og det ændrede jødedommen fra præstelig til rabbinsk.
Jødedommen ophørte med at være en gammeltestamentlig religion og
blev rabbinernes religion med deres traditioner og "Den Mundtlige Tora".
Texe Marrs: Talmuden er jødernes hellige bog med rabbiernes ytringer.
Man kalder den rabbiernes lære.
Rabbiner Abrami: Talmuden er en samling af de store diskussioner,
fra 200 f.Kr. til 500 e.v.t. Et leksikon med jødisk viden.
Man kan kalde den de jødiske tidsaldres Wikipedia.
Jo, for mange bidrog til den. Den er ikke skrevet af én person.
- Flere hundrede lærde. - Hundredevis af forfattere.
Ifølge jødedommen blev den mundtlige lov, der blev kendt som
Talmud, givet til de 70 ældre ved foden af Sinaibjerget, men måtte ikke
komme videre. Farisæerne mente, at de 70 ældre modtog en meget
mere udstrakt og indgående åbenbaring end Moses, som ikke måtte nedskrives.
Den måtte kun overleveres mundtligt og stod over den skrevne Tora,
vores Første til Femte Mosebog. Beviset findes i selve Talmud:
Erubin 21b: "Min søn, giv mere agt på de skriftkloges ord
end på Toraens ord ."
Rabbiner Mann: Det adskiller de ortodokse fra de ikke-ortodokse.
Betragter ikke-ortodokse Talmud som mere menneskeskabt?
Mere menneskeskabt og videreudviklet.
Mens De mener, den er skabt af Gud?
Den er skabt af Gud, ja.
Rabbiner Wiener: Alle hellige skrifter betragtes som Guds ord
af en stor del af ...
Også Talmuden?
Ja.
Texe Marrs: Han sagde: "I deler ikke Moses' tro. I jeres tro,"
sagde han til jøderne, "har I de ældres tradition."
I Markus 7:7 sagde Jesus om farisæerne: "De dyrke mig forgæves,
idet de lære sådanne lærdomme, som er menneskers bud."
Og Talmuden er menneskelige doktriner.
Et almindeligt menneske, som ikke er uddannet, kan ikke bare læse
Talmuden og forstå den. Man har brug for en lærer.
Har den typiske rabbiner læst den hele?
Det kommer an på, hvad de har studeret.
Har De læst den hele?
Jeg har ikke læst samtlige 36 bind, men jeg har læst mange.
De må have læst meget af den.
Ja, men jeg er sikker på, at folk, som kun
studerer, har gjort det.
Jøderne har gennem historien vidst, at hvis de kristne vidste,
hvad der står i Talmud, ville de blive vrede, så jøderne har skjult
mange blasfemiske ytringer om Jesus, fordi folk ikke taler hebraisk.
De siger dette om Jesus i Talmuden.
Den indeholder afsnit om Jesus.
Faktisk er der en hel bog skrevet af lederen af jødiske studier
ved Princeton, dr. Schafer, en jøde. Han skrev "Jesus in the Talmud".
Vil du vide, hvad Jesus har med Talmuden at gøre,
så køb hans bog "Jesus in the Talmud" af dr. Schäfer.
Peter Schafer er leder af jødiske studier ved Princeton Universitet.
I “Jesus in the Talmud” dokumenterer og analyserer han
hver en omtale af Jesus i Talmuden.
Husk, at Talmuden blev skrevet flere hundrede år efter, Jesus
levede, så den indeholder hadefulde og blasfemiske omtaler af Jesus.
Ifølge Talmuden var Jesus et resultat af utroskab:
den uægte søn af Maria og en romersk soldat ved navn Pantera.
Han tilbragte sin ungdom i Ægypten og lærte afgudsdyrkelse og trolddom.
Texe Marrs: Jesus blev født af en luder. Maria var en luder.
Hun dyrkede sex med mange mænd. Faderen var en romersk centurion.
Talmuden kalder også Jesus for en tåbe og sammenligner ham med
skurke i Det Gamle Testamente, såsom Bileam, Akitofel, Doeg og Gehazi.
Nævner Talmuden, at jøderne dræbte Jesus?
Rabbiner Mann: Svagt, men Maimonides mente, at jøderne dræbte ham ...
... at jøderne henrettede ham på grund af nogle af hans doktriner.
Mener De, at jøderne dræbte Jesus?
Det er muligt. Lad os sige, de gjorde det. Måske fortjente han at dø.
Måske var han en urostifter. Lad os sige, vi gjorde det. Vi dræbte én.
Talmuden hoverer over, at Jesus døde ung. Der står:
"Ved du, hvor gammel Bileam blev?" "Grumme og falske mænd skal ikke leve
et halvt liv. Så han må have været 33 eller 34 år." Man siger: "Der står
Bileam, ikke Jesus," men se på fodnoten. "Bileam bruges ofte
i Talmuden for Jesus." Oven i købet står der i Det Jødiske Leksikon,
bind 2, under Bileam står der: "Bileam - Jesus i Sanhedrin 106b
og Gittin 57a."
Peter Schafer skriver i “Jesus in the Talmud”, at der ikke er tvivl om,
at beretningen om henrettelsen i Talmuden omhandler Jesus. Der står:
"Vi henrettede med rette en gudsbespotter og afgudsdyrker.
Jesus fortjente døden, og han fik, hvad han fortjente."
Der står også: "Han var gudsbespotter og afgudsdyrker, og romerne var nok
ligeglade, men vi krævede, han fik, hvad han fortjente. Vi overbeviste
guvernøren (tvang ham til at indse), at denne kætter og bedrager måtte
henrettes - og vi er stolte af det."
Schafer skrev i en artikel i Publishers Weekly om hans nye bog:
"Jeg vil ikke skade jødisk-kristen dialog, men dialog kræver ærlighed,
og jeg prøver at være ærlig."
Texe Marrs: Nogle messianske jøder ønsker at gøre Talmuden kristen.
Hvordan kan man gøre den forbandede bog kristen?
Alle løgnene om Jesus står der.
Rabbiner Abrami: Kirkens fædre gav jøderne skylden for Jesu død,
og det skyldes Paulus' Første Brev til Thessalonikerne 2:
"Thi I, brødre, er blevet efterfølgere af de Guds menigheder,
som er i Judæa i Kristus Jesus, idet I også har lidt det samme
af Eders frænder, som de af jøderne; hvilke både ihjelslog Herren Jesus ..."
Hvad betyder det?
Rabbiner Abrami: Det har forgiftet generationer af kristnes sind.
Var De klar over det? Det er Paulus' skyld.
26 % af amerikanerne tror, jøderne var ansvarlige for Jesu død.
Da Mel Gibsons "The Passion of the Christ" kom, sagde man:
"Han er antisemit! En rædsom mand. Han påstår, jøderne dræbte Jesus!"
Det står altså i Bibelen.
Da "The Passion of the Christ" blev vist, steg det fra 26 % to 36 %,
fordi folk er naive. Den fremstiller jøder som onde, hvilket ikke passer!
Jøderne kalder det "myten, at jøderne dræbte Jesus". Lad mig forklare
jer noget: at jøderne dræbte Jesus er ikke en myte. Det er Bibelen.
Kristne troede på det, og det gør de stadig!
Tanken havde rodfæstet sig. De bebrejdede alle jøderne,
selv om flertallet af jøderne ikke var der.
Tag Apostlenes Gerninger 3:13:
"Abrahams og Isaks og Jakobs Gud, vore Fædres Gud, har herliggjort
sin søn Jesus, som I overantvordede og fornægtede for Pilatus,
der han dømte, at han skulde løslades."
Her prædiker han for tusindvis af jøder, og han siger:
"Jeg ved, I har gjort det af uvidenhed ligesom og Eders øverster."
Lige et øjeblik. Jeg troede, det kun var lederne? Nej, han sagde:
"I gjorde det, ligesom jeres ledere." Det var altså også folket.
Hvis vi læser den bibelske beretning, så råbte folket, tusindvis
jøder råber: "Korsfæst ham!" Og han spørger: "Skal jeg korsfæste
jeres konge?" "Kejseren er kongen." "Jeg er uskyldig i denne mands blod,"
sagde Pilatus. "Hans blod komme over os og over vore børn!" Det sagde de.
Der står, at Jesus fordærvede jødedommen, og som straf
koger han nu i hede ekskrementer i Helvede og skal gøre det for evigt.
Pastor Coleman: De hader Jesus. De hader navnet. Jeg tror, de er
Djævelens børn, ikke Guds børn. Djævelen hader Jesus,
hvad tror du ikke, hans børn føler?
Den almindelige jøde tror, at Gamle Testamente er en skøn bog med myter
og historier som giver mening, men man kan kun forstå det ved at studere
Talmuden og Kabbalaen.
Jøderne holder op med at tro på Toraen fra 1. Mosebog, kapitel 1.
Jeg tror, at skabelsen er uendelig. Evolution er en del
af processen, og for mig er begyndelsen ... nogle taler om
big bang. Dem har jeg intet udestående med.
De tager altså ikke begyndelsen af Første Mosebog med Edens Have
og slangen ... det tager De ikke bogstaveligt?
Nej, for mig er de lignelser.
Så hovedbudskaberne i Mosebøgerne
tror jøderne altså ikke på?
Omskæring spiller en stor rolle ...
Leder Schnesnol: Av!
Det spiller en stor rolle i jødedommen, ikke sandt?
Det gør det.
Hvis en voksen kommer og vil konvertere uden at være omskåret, så
er det meget enkelt. Man tager nålen og prikker i p****,
så der kommer en bloddråbe, og det er nok.
Det er mest symbolsk?
Ja.
Det er nok at vise viljen til at være en del af pagten.
Man fjerner ikke hele forhuden? Man foretager en mere symbolsk ...?
Præcis.
I Toraen var Abraham 99 år, da han blev omskåret,
og hans søn Ismael var 13, men nu om dage gør man det ikke?
Det gør man ikke.
Som nytestamentlige kristne praktiserer vi ikke omskæring,
men jøderne påstår, de stadig følger Moseloven, så hvis de faktisk
fulgte den, skulle de fjerne forhuden og omskære den voksne konvertit.
Det står i Toraen.
Pastor Berzins: "Jeg har tit hørt, at 'Jøderne tror kun på Det Gamle
Testamente.' De tror på det samme som os, bare uden Jesus," og det er løgn.
De tror ikke på Gud, Jesus, Det Gamle Testamente
eller Det Nye Testamente. Ingen af delene.
Hvordan afgør man, hvad der er godt og skidt? Det kaldes "civilisation".
Folk vedtager: "Du må ikke stjæle." Civilisationen siger: "Det er slemt."
Sådan måler man det gode. Er man fra et sted, hvor det er godt at stjæle,
så er det sådan, de afgør det. Stjæler du ikke, er du slem.
Stjæl, og du hører til.
Findes absolut godt og skidt, hvor tyveri er skidt, fordi Gud sagde det?
Intet er absolut efter min mening.
Der står i Johannes 5:46-47:
"Dersom I troede Moses, troede I vel mig; thi han har skrevet om mig.
Men tro I ikke hans skrifter, hvorledes skulle I tro mine ord?"
Jesus Kristus siger til jøderne, at de ikke troede Moses.
De hævdede, at de troede Moses, men ikke troede ham,
men her forklarer han, at hvis man ikke tror ham, tror man ikke Moses.
Vi praktiserer og tror forskelligt, og måske er vores tilgang
forskellig, men målet er det samme. Vi prøver at nå Gud,
det er formålet med det hele.
Så De tror, at alle religioner har det samme mål,
de går bare forskellige veje?
Præcis! Der er forskellige opfattelser af,
hvordan man når frem. Der findes ikke kun én
vej. Gud kan forstås på flere måder. For at forstå Gud, må vi forstå
hinanden. Vi må forstå os selv.
Rabbi Abrami: Frelse, som ændrer alt, findes ikke. Man gør det rette,
og frelser dermed sig selv. Gud er ikke i himlen. Når nogen siger,
at en sjæl er i himlen ... hvad ved de om sjælene, de åndelige sjæle
om folk i himlen? Det er for børn. Sådan må man forklare dem det.
"Hvorfor kom bedstefar ikke hjem i dag?" "Han er i himlen."
Hvad med Helvede? Indgår Helvede i jødedommen eller ej?
Et sted med skærsilden ...
Jeg har været i Helvede. Det, vi kalder Helvede, er Hinnoms Dal.
Det kaldes også Tofet, ikke?
Der findes et sted lige uden for Jerusalem, som kaldes
Hinnoms Sønners Dal. Hedninge brugte stedet til menneskeofringer,
og de udledte, at der fandtes et lignende sted
i universet, hvor onde mennesker kom hen.
Så De mener ikke, at Det Gamle Testamente beretter
om et egentligt Helvede?
Nej.
Godt så.
Mange vil sige, at der står i Bibelen, at hvis man ikke gør noget,
får man et slemt liv, eller man kommer i underverdenen ...
Helvede.
... Ja, men det tror vi ikke på ... Jeg har en anden opfattelse.
Hvis jøderne ikke tror på skabelseshistorien og ikke tager
historien om Adam og Eva bogstaveligt, ikke tror på Noa eller
Babelstårnet - historierne afvises - ikke går ind for voksenomskæring
eller dyreofringer, hvilke dele af Toraen tror de så på?
Det skulle være deres helligste bog, men når man ser på detaljerne
i Toraens lære, tror de ikke på noget af det.
I dag er mange evangelisk kristne i USA meget pro-israelske.
Meget.
Kristne støtter med stor iver Israel.
- Var det altid sådan ... - Du godeste nej!
... eller er det et nyt fænomen?
Leder Schesnol: Nej, sådan har det ikke altid været.
Traditionelt set var kristendommen grundliggende antisemitisk. Fænomenet
kristne zionister er ret nyt. De hævder, at jøderne er Guds udvalgte
folk og altid vil være det. De bruger udtrykket "Guds øjesten".
Og det er et nyere fænomen?
Ja, vist et par hundrede år gammelt.
Det er noget ret nyt.
Rabbi Abrami: Erstatningsteologi har været vigtig i kristendommen.
Tv-prædikant 1: Hvad er erstatningsteologi?
Hal Lindsey: Erstatningsteologi er roden til kristen antisemitisme.
Tv-prædikant 2: Det er som en virus i kirken.
Tv-prædikant 3: Grundlæggende går det ud på, at kirken nu har afløst Israel
og teologien, som afviser jødernes land og erstatter det med kirken,
det nye, sande, åndelige Israel, er meget farlig, for jeg mener,
det er hovedkilden til antisemitisme.
Rabbiner Abrami: Teologer har gennem tiden prædiket erstatningsteologi.
Kan De sætte navn på nogle af dem?
Her har jeg alt om Johannes Chrysostomos.
Han er kirkens førende antisemit.
Johannes Chrysostomos: “Synagogen er værre end et horehus. En røverkule
og et sted for vilde dyr ... et tempel for afgudsdyrkende kulter ...
... for de letlevende, en djævlehule. En flok forbryderiske jøder ...
... et mødested for Jesu mordere, et tilholdssted for tyve og syndere,
et djævlefristed, undergangens svælg. Det samme gælder deres sjæle."
De dæmoniserede jøderne. Mange mener stadig det samme.
I gammel tid betragtede de kristne ikke jøderne som Guds udvalgte.
De så dem som et folk, som afviste Jesus og derfor blev afvist af Gud.
Den sidste bog, Martin Luther skrev før sin død, hed
"Om jøderne og deres løgne", og deri fremfører han bibelske argumenter
for, hvorfor jøderne ikke er Guds udvalgte, og han afslører meget
af Talmudens blasfemiske lære.
Hans sidste prædiken handlede om jøderne, og han sagde, jøderne hader
vores Herre og Frelser Jesus Kristus, og i deres falskhed udtænker de
lumske planer for at narre os. Han blev så gal på dem, at han sagde,
vi burde brænde alle eksemplarer af deres Talmud. Den gjorde ham rasende.
I dag betragter jøderne ham selvsagt som antisemit.
Augustin var ikke bedre.
Var han også antisemit?
Ja. Han var meget nedgørende. Det her er rendyrket had.
Ligegyldigt om man hører efter Johannes Chrysostomos, Augustin,
Peter den Ærværdige, Martin Luther, John Calvin. Alle protestantiske
ledere i historien. De siger alle det samme om jøderne: at de er
er Satans synagoge, at det er en falsk religion. Doktrinen, at jøderne
stadig er Guds udvalgte folk, er ny.
Før slutningen af 1800-tallet anerkendte alle det, vi taler om.
Men noget ændrede sig, det begyndte med dr. Cyrus Scofield.
Pastor Furse: C.I. Scofield var fraskilt med alkoholproblemer. Han
var advokat og blev præst. Han forlod sin første kone i 1883, året efter
han skrev sin første bog. I 1882 skrev han altså
sin første bog, og i 1883 forlod han sin første kone, giftede sig
med en anden og blev præst i Texas, meget berømt og populær. Scofields
dispensationelle, premillenariske bibel blev støttet af erhvervsfolk,
nogle af dem med tvivlsom religiøs tilknytning.
Han havde jødiske støtter, som optog ham i The Lotus Club, en slags
hemmeligt selskab, og pludselig havde han masser af penge. Han var
kendt skyldig i korruption flere gange, men Scofield
fik penge og Oxford Gruppen fra England udgav hans bibel. Hvorfor
gjorde de en uhæderlig advokat til bibelredaktør? Og pludselig
havde de millioner til annoncer. Bibelen solgte godt,
og så var jødernes lykke gjort.
"The Scofield Reference Bible" er meget pro-Israel og zionistisk,
og mere end nogen anden bog ændrede den tankemåden
for en hel generation af unge prædikanter.
Pastor Jimenez: En anden nutidig kristen, ukorrekt opfattelse,
som ikke findes i Bibelen, er, at vi bør velsigne Israel. De henviser til
den såkaldte Abrahams pagt. De bruger 1. Mosebog 12 og siger:
"Vi må velsigne Israel, hvis vi ønsker Guds velsignelse."
I Første Mosebog 12:1-3 hidkalder Gud Abraham og velsigner ham. Der står:
“Og Herren sagde til Abram: Gak du ud af dit land og fra din slægt,
og af din fars hus til det land, som jeg vil vise dig. Og jeg vil gøre dig
til et stort folk og velsigne dig og gøre dit navn stort, vær velsignet.
Jeg velsigne dem, som velsigne dig, og forbande den, som forbande dig;
og i dig skulle alle slægter på Jorden velsignes."
Ifølge dette skriftsted indgår Gud en pagt med Abraham
og siger: jeg velsigne dig." "Dig" er ental, han taler til Abraham.
Ifølge Scofields noter gælder velsignelsen fremtidens
Israel. Det er ikke Bibelens lære. I dag får mange evangeliske kristne
ikke deres doktriner om Israel fra Det Nye Testamente
De får dem fra noterne i "The Scofield Reference Bible".
Når man læser om løfterne til Abraham i Det Gamle Testamente,
må man forstå, hvad Bibelen siger i Galaterbrevet 3:16:
"Men forjættelserne er tilsagte Abraham og hans sæd ..."
Hvis vi stoppede der, ville alle dagens kristne eller zionister
kunne sige: "Det gjaldt Abraham og hans sæd." Men verset fortsætter:
"Der siges ikke: og hans sæde ..." Her gør e'et det til flertal.
"... men som om en: og din sæd, som er Kristus."
Ifølge Bibelen blev løfterne til Abraham givet
til Abraham og til Kristus, og Bibelen siger i vers 29:
"Men er I Kristi, da er I jo Abrahams sæd og arvinger efter forjættelsen."
Ifølge Bibelen er vi som kristne, jøder eller ikke-jøder,
arvingerne af løfterne til Abraham. De, som i dag bor i Mellemøsten
i staten Israel, de er ikke Kristi. 99 % af dem tror ikke på Jesus.
Derfor er de ikke Abrahams sæd.
Derfor gælder Første Mosebog 12:1-3 ikke dem.
Pastor Furse: Folk siger: "Vi må støtte Israel, hvis Gud skal velsigne
os, velsigne vores kirke
og vores land, må vi støtte staten Israel. Går man blot
66-67 år tilbage i USA's historie, har Gud så velsignet vores land?
Var abort tilladt i 1940'erne? Nej, det kom senere. Hvad skyldte vi
i 1940'erne i forhold til i dag? Hvordan var vi dengang?
Jeg kan ikke tro, at Gud velsignede vores land, fordi et "løfte"
om at støtte en gruppe mennesker hænger sammen med Guds velsignelse.
Ikke nok med det, men ser man på jødernes historie de sidste
2000 år, var de så velsignet af Gud? Nej, de var forfulgt og hadet i alle
lande, de har været i. Denne bog opremser alle de lande,
jøderne er blevet smidt ud af de sidste 1000 år. Når man ser den,
liste, må man spørge, hvorfor de var så hadede og forfulgte overalt,
hvor de boede. Det skyldes deres blasfemi af kristendommen
og deres griske udlånspolitik.
Sidst i 1800-tallet tog forfølgelsen af jøder til i Rusland, og mange
jøder begyndte at tro, deres eneste håb om en gunstig fremtid lå i have
deres egen stat. Denne opfattelse blev kendt som zionisme.
Den jødiske stat var virkeliggørelsen af Theodore Hertzls store projekt.
Theodore Hertzl?
Han grundlagde zionismen.
Han kom frem til, at antisemitisme bundede i, at jøder ikke havde
deres eget land.
Og han skrev pjecen
"Den jødiske stat", hvori han skrev,
at der kun var én måde at beskytte jøderne på.
De måtte forlade Europa og slå sig ned i deres hjemland, Israel.
Bogen blev en slags zionistisk bibel.
Zionisme skabte håb om genfødsel.
Det begyndte med 1. verdenskrig,
Balfourdeklarationen.
Balfourdeklarationen var vigtig. Den var ikke bare et brev til en ven.
Jeg ved den var vigtig.
Den beskrev britisk politik.
Balfourdeklarationen var et brev fra lord Balfour ...
... Til lord Rothschild.
Under 1. verdenskrig var Tyrkiet allieret med Tyskland, som tabte,
så Osmannerriget blev opdelt, og da det skete
efter 1. verdenskrig skrev den britiske lord Balfour en deklaration
der sagde, det burde være jødernes hjemland.
Det blev begyndelsen på en større indvandring, tusindvis
af jøder fra Østeuropa tog af sted for at slå sig ned i Israel.
Balfourdeklarationen var et brev til lord Rothschild, så
for at forstå Balfourdeklarationen, må man vide, hvem Rothschild var.
M.A. Rothschild: Penge er magt!
Penge er det eneste våben, jøden kan forsvare sig med!
Mayer Amschel Bauer, født i Frankfurt i 1744 var pengeudlåner og guldsmed
på Judenstrasse, og hans butik havde et skilt med et rødt heksagram på.
Han skiftede navn til Rothschild, som på tysk betyder "rødt skilt".
Han lærte hurtigt, af det var mere givtigt låne penge til stater
end til private. Lånene var ikke kun større, de var
sikre på grund af landenes skatter. Rothschild oplærte sine fem sønner
i kunsten at tjene penge og sendte dem til Europas større hovedstæder,
hvor de åbnede filialer af familiens bank.
I er fem brødre. I skal starte hver jeres bank
i forskellige lande. En skal åbne en bank i Paris, en i Wien, en i London.
Vælg de vigtigste byer, så pengeforsendelser herfra til London
for eksempel, ikke bringer liv og guld i fare. Amschel her i Frankfurt
sender blot besked til Nathan i London om at betale, og det modregnes
i lån fra London til Frankfurt. Forstår I det?
Ja, far.
I vil opleve mange krige i Europa, og lande, som
skal transportere penge, vil opsøge Rothschild, fordi det er sikkert.
Jeres banker vil være spredt, men I vil være ét firma: Rothschild,
som altid vil samarbejde. Det vil være jeres styrke.
Da Mayer Rothschild døde i 1812, fortalte hans testamente sønnerne,
hvordan Huset Rothschild skulle drives.
Alle nøglestillinger skulle besættes med familiemedlemmer.
Familien skulle gifte sig indbyrdes med fætre og kusiner,
så den store formue blev i familien. Rothschilds arvinger fik forbud imod
at afsløre deres formues størrelse.
Hele familien var drevet af en ubændig trang til rigdom og magt.
De finansierede hemmeligt begge sider i krige og dominerede Europas banker.
Og midt i 1800-tallet var de verdens rigeste familie.
Rothschild hjalp med ved Israels oprettelse og har altid været
Israels støtte. Rothschild får, hvad han vil have.
Man mener, han er verdens rigeste mand, og det tvivler jeg ikke på.
Selvom Rothschild fik Balfourdeklarationen i 1917, blev
planen for en jødisk stat først ført ud i livet i 1947. Først rædslerne
i 2. verdenskrig skaffede støtte til oprettelsen af en jødisk stat.
I 1947 erklærede FN, at der skulle være to stater
i Palæstina. En jødisk stat og en palæstinensisk stat.
USA støtter de grundliggende principper i FN's enstemmige
anbefaling, som omhandler deling og immigration.
Senere støttede Rusland USA i den anbefalede opdeling,
mens arabstater fremsatte trusler, og det hellige lands fremtid er uvis.
Men Israel blev den første stat, og de har aldrig tilladt
Palæstina at blive en stat. De sikrede sig,
at FN's bestemmelse aldrig blev bragt i anvendelse.
14. maj 1948 proklamerede David Ben-Gurion,
"oprettelsen af en jødisk stat i landet Israel".
I maj 1948 blev en ny jødisk stat, Israel, født i et blodbad.
Jødiske tropper jog arabiske styrker på flugt i det første af flere slag.
Den nye regering med David Ben-Gurion i spidsen
indsættes i Tel Aviv. For første gang siden romerne ødelagde Jerusalem
i år 70, har jøderne deres eget land.
I dag tror mange kristne, at Gud genskabte staten Israel,
og det var Guds værk, men var det virkelig Guds ønske at bringe de
mennesker tilbage til Israel, eller var det FN's ønske?
Bibelen siger klart i Brevet til Hebræerne 4, at da de ankom til
det forjættede land med Moses, kunne de "ikke kom ind formedelst vantro".
40 år senere kunne deres børn, som troede på Herren, komme ind.
Senere tilbad de andre guder, og hvad gjorde Gud? Han smed dem ud af
det forjættede land. De var i Babylon i 70 år. Da de angrede og vendte
sig mod de falske guder, kom de igen til det forjættede land. Da de så
afviste Jesus, blev de igen forvist fra det forjættede land, og i 1947
troede de alle på Jesus og Gud førte dem tilbage til det forjættede land.
Var det det, som skete? Nej!
Troede de på Jesus? I kristne derude, spørg jer selv:
Skete der en genopvækkelse i Israel? Godtog de Jesus som deres messias?
Svaret er nej. Så derfor var det ikke Gud, som genskabte Israel,
fordi de troede på ham. Han lovede at sprede dem, hvis de var ham tro,
og det gjorde han. Han ville føre dem tilbage, når de vendte sig til ham.
De har ikke vendt sig til ham.
Hvis Herren ikke bragte dem tilbage, hvem gjorde så?
Antikrists ånd bragte dem tilbage til det forjættede land.
FN bragte dem tilbage til det forjættede land.
Der blev skabt historie, da staten Israel blev født. Undfanget af strid
og opfostret med vold er Israel nu en konstruktiv stemme i verden.
Landets flag blev et symbol på håb i en urolig verden.
Davidsstjernen. Hvor stammer det symbol fra?
Rabbiner Abrami: Det gøres ikke klart i Bibelen.
Står det i Talmuden?
Nej.
Er der en passage i Bibelen om den?
Nej.
Så De ved ikke, hvor den stammer fra?
Nej.
Jeg må melde pas.
Ingen ved det altså?
Jeg ved det ikke.
Jeg ved, den kaldes davidsstjernen.
Har den noget med David at gøre?
Nej, det tror jeg ikke.
Det må stå et sted.
Jeg husker ikke præcis, hvad forbindelsen var.
Jeg mener, at det, de kalder davidsstjernen, i virkeligheden er
Remphans stjerne, for da de tilbad andre guder
nævner Bibelen, at de bar fanen med deres gud Remphans stjerne.
I afviste Bibelens Gud.
I bar guden Remphans eller Chiuns stjerne, han kaldes også Molok,
den store Baal, den store ildgud, som var Djævelen.
Beelzebub.
Det er rigtigt, Beelzebub. Og det chokerede dem. Hvem er så
denne stjernegud? Det står i Det Gamle Testamente. I Amos, sagde Gud:
"I har båret stjernen, og har gjort mig rasende, og I har
ofret jeres egne børn til stjerneguden gennem flammerne."
Jøderne ofrede deres egne børn til stjerneguden.
Da de tilbad en falsk gud var Remphans stjerne
deres symbol. Ingen davidsstjerne, men den falske gud Remphans stjerne.
Så vi ved, at de ikke tilbeder den sande Gud, for der står i Bibelen:
"Hvo som nægter sønnen, har ej heller faderen; hvo som bekender
Sønnen, har og Faderen." Hvis jøder ikke tror på Sønnen, siger Bibelen,
så har de ikke faderen. Hvem har de så? En anden. En falsk gud.
Derfor tilbeder de ikke samme Gud som os. Nogle siger: "De tilbeder
Gud, de anerkender bare ikke Jesus," men ifølge Bibelen er det umuligt
at tilbede faderen, hvis man ikke anerkender sønnen.
Hvis man ser på frimurernes, er deres vigtigste symbol "G".
Se på passer-stjernen, som er en stiliseret davidsstjerne. Faktisk
findes davidsstjernen i mange frimurertempler. Hvorfor?
Frimureri er studiet af jødedom og kabbalaen.
"The Jewish Tribune" skrev i 1927: Frimureri er baseret på jødedommen.
Fjern den jødiske lære fra deres ritualer, og hvad er der så tilbage?"
Pike skrev i "Morals and Dogma", at kabbalaen er deres grundlag.
Uden kabbalaen fandtes frimurernes 33 ritualer ikke. Men den gud,
de tilbeder, den stor arkitekt, er Molok, stjerneguden. Påstår nogen,
at jøderne ikke er fordømt af selve Jesus ... Beviserne findes.
I Johannes 8:37 sagde Jesus interessant nok: "Jeg ved, at I er
Abrahams sæd." Han anerkender, at de er fysiske efterkommere
af Abraham. Han sagde: "... men I søge at slå mig ihjel, fordi min tale
ikke når jer. Jeg siger det, jeg har set hos faderen, så gør I det,
som I have set hos Eders fader." De svarede: "Abraham er vor fader."
Jesus sagde til dem: "Var I Abrahams børn, gjorde I Abrahams gerninger."
I vers 37 anerkender han, at de er Abrahams sæd,
at de er Abrahams efterkommere, men i vers 39 tvivler han:
"Var i Abrahams børn, ville I gøre hans gerninger," og siger faktisk:
"I er ikke Abrahams børn," for senere siger han:
"I er af en fader, Djævelen." Det er interessant, at Jesus
selv sagde, at man kan være Abrahams efterkommer,
uden at han anser en for at være Abrahams barn.
I en passage i Johannesevangeliet, kapitel 8, vers 44,
siger han, at jøderne er Djævelens børn. Det prædikede han!
Jesus sagde selv: "I er af en fader, Djævelen, og ville gøre
Eders fars gerninger. Han var morder og blev ikke bestående i åndheden;
thi sandhed er ikke i ham. Når han taler løgn, taler han af sit eget;
thi han er en løgner og løgnens fader." Ifølge Jesus er de af
deres far, Djævelen. Jesus mente, at de ikke fulgte Abraham,
Moses, profeterne eller Gud.
Han siger, at de følger deres far, Djævelen.
I Johannes' Åbenbaring 2 og 3 findes interessante vers om "dem,
som sige sig selv at være jøder, og ikke er det, men er Satans synagoge."
Det er ikke svært at regne ud, hvem Satans synagoge er, når
kun en religion i verden bruger synagoger; jødedommen. Det er nemt
når de ifølge Bibelen siger, at de er jøder, men ikke er det.
Ikke alle går rundt og siger: "Jeg er jøde." Jødedommens tilhængere
siger, de er jøder. I indvender: "De siger, de er jøder,
og det er de." Nej. i Romerbrevet står:
"Thi ikke den, som udvortes er jøde, er derfor jøde; ej heller er den
udvortes omskærelse omskærelse, men den, som indvortes er jøde,
og hjertets omskærelse i ånden, ikke efter bogstaven:
en sådan har ros, ikke af mennesker, men af Gud." Bibelen siger:
Thi vi er omskærelsen, som tjene Gud i ånden, og rose os i Kristus Jesus
og forlade os ikke på kødet."
Så for Gud, er de ikke jøder, de er Satans synagoge.
I Åbenbaringen står: "Se, jeg lader komme nogle af Satans synagoge, som
sige sig at være jøder, men lyve. Se, jeg vil gøre, at de skulle tilbede
for dine fødder, og kende, at jeg har elsket dig." Hvorfor fortæller Gud,
at han elskede kirken i Philadelphia? Fordi jøderne tror,
Gud kun elsker dem. De tror ikke, Gud elsker de vantro i Philadelphia, og
derfor sagde Gud: "Jeg vil fortælle Satans synagoge, at jeg
elskede jer." Gud elsker verdens børn. Røde og gule, sorte og hvide,
de er ham alle dyrebare.
I Johannes' Første Brev 2:22, definerer Bibelen en antikrist:
Hvo er løgneren, som nægter, at Jesus er Kristus? Denne er antikrist,
som nægter Faderen og Sønnen."
For at tro, at Jesus ikke er Kristus,
må man tro, at der findes en Kristus, og at det ikke er Jesus.
I Johannesevangeliet står, at "messias" betyder "Kristus". Kvinden
ved brønden sagde: "Jeg ved, Messias kommer, (hvilket betyder Kristus).
Så når der i Johannes' Første brev 2:22 står: "Hvo er løgneren, uden den
som nægter, at Jesus er Kristus?", menes: "Hvo er løgneren, uden den,
som nægter, at Jesus er Messias." Hvem kan tro, der findes en messias,
uden at tro, Jesus er den messias? Igen er det jøderne.
Lad mig prøve at beskrive det korrekt. Grundliggende
tror jøderne ikke, at Jesus var messias, men tror De,
at han bare var én ud af en lang række af falske messiasser?
Hvis man hævder, han var Messias, så var han en falsk messias.
Jesus sagde aldrig: "Jeg er Messias."
Det jødiske folk ville have været interesseret i Messias. De venter
på Messias. De ønsker Messias. Havde han haft nogle Messias' kendetegn,
ville han have været interessant. Men han havde kun 12 disciple.
Vi taler om det jødiske folk med mange lærde.
De var ikke overbeviste.
De troede ikke på ham.
Slet ikke. De kristne opfandt tanken om en mislykket messias. Selvom
han fejlede, er han stadig Messias. Fejler man, er man ikke Messias.
De venter stadig på den næste messias, og vi ved,
at den næste messias er antikrist. Hvordan er den jødiske messias?
Han er en mægtig konge, som vil skabe fred og fordragelighed på Jorden.
Han må kunne skabe fred.
Verdensfred?
Verdensfred.
Når den sande messias gør sin entré på så dramatisk vis,
at det ikke kan afvises, så vil alle erkende, at han er den sande messias.
Over hele verden?
Over hele verden. Selv ikke-jøderne. For alle venter på Messias.
Så når Messias kommer,
vil hele verden tro på ham?
Ja. Hele verden, for hans hensigt vil være, at bibringe hele verden
den rette observans. Alle vil flokkes til Jerusalem for at lære af ham.
Det vil starte en verdensfred. Messias vil være en stor, karismatisk
skikkelse med viden og talegaver. Han vil også være en stor kriger.
Han vil være jødernes forsvarer,
og han vil besejre deres fjender for bestandigt.
Når jøderne beskriver deres messias, tegner de et perfekt
billede af Bibelens beskrivelse af antikrist. Han vil erobre hele
verden. Han vil bringe fred gennem krig.
Han vil blive troet af alle verdens religioner. Han vil
bringe verdensfred. Han vil forene os alle.
Mange kristne er skønne, og de aner ikke, hvad de gør.
Jeg var til profetikongres i Florida, og en dame kom hen til mig. Hun bar
davidsstjernen. Jeg spurgte hende, hvorfor hun gik med den. "Det er så
vigtigt at vise, vi støtter Israel." Jeg sagde: "Hvordan støtter du
Israel?" Hun sagde: "Jeg giver penge til Temple Mount Foundation."
En jødisk gruppe. Jeg sagde: "Ved du ikke, at ifølge Bibelen vil antikrist
gå ind i det tempel og erklære sig selv for Gud?" Hun sagde:
"Jeg hjælper med at opfylde Bibelens profeti." Jeg sagde: "Det gør du!
Du hjælper antikristen på vej! Hvem vil dog gøre det?"
Når en mand kommer og udkæmper Israels krige, besejrer fjenderne,
genopbygger templet, bringer fred; når en leder gør det, vil vi falde
på knæ for kongen. Er I med? Uanset, hvem det er.
I kalder det genkomst. Okay. Vi kalder det ankomst.
Jøderne er parat til at acceptere antikrist som deres messias,
men kristne får at vide, at til sidst vil jøderne tro på
Jesus Kristus. Enhver kan regne ud, hvad Djævelen har gang i.
Når jøderne godtager antikrist som messias, vil alle frafaldne kristne
sige: "Se, det er Jesu Kristi genkomst!
Alle jøderne tror ham!" Hvad er Djævelens formål med antikristen?
At få folk til at tro, at han er den genfødte Kristus. Og som alle falske
doktriner er det baseret på et skriftsted ud af sammenhæng. De vil
tage slutningen af Romerbrevet 11, ignorere begyndelsen og
gå direkte til vers 26: "... og så skal det ganske Israel frelses,"
og sige: "Se! Til sidst bliver alle i Israel frelst.
De vil tro på Jesus!" De glemmer, at Bibelen lige har fortalt,
i Romerbrevet 9, at "Thi ikke alle, som stamme fra Israel er Israel."
Efterkommere er ikke Israel. "Ikke den, som udvortes er jøde, er jøde,
men den som indvortes er jøde." Vi, der tror på Jesus, er Israel.
Hvordan kan man siger om ikkefrelste: "De er Israel," når
"alle i Israel bliver frelst"? De ikkefrelste, kan ikke være Israel.
Og antikristen, ikke Jesus Kristus, vil forene jøder, falske kristne
og alle andre religioner i verden.
Hvis antikristen skal forene alle verdens religioner, må Djævlen
få de kristne til at se jøder som trosfæller, på trods af deres
afvisning og blasfemi af Jesus. Tv-evangelister som John Hagee,
ignorerer Det Nye Testamentes klare lære og gør løfterne til Abraham
gældende for nutidens Jesus-afvisende Israel. Mener man, at jøderne ikke
længere er Guds udvalgte, stemples man af medierne som antisemit.
Israels kamp er vores kamp! Vi står sammen! Vi mister ikke modet!
Vi lader os ikke besejre! Vi lader os ikke skræmme! Vi vil ikke tie!
Vi er verdens antisemitters værste mareridt, og vi vil sejre!
Ted Cruz: Er i mod Israel og jøderne,
så er jeg imod jer.
Tak, og Gud velsigne jer.
Joel Osteen: Vi støtter israelerne.
Robert Jeffress: Jeg beder jer sammen med mig, alle kristne, alle jøder og
alle frihedselskende amerikanere kræve, at præsidenten og kongressen
gør alt for udrydde ISIS' og den radikale islamismes ondskab.
Der må handles nu.
"Jeg velsigne dem, som velsigne dig, og forbande den, som forbander dig."
Man vil ikke være Israels fjende.
"Og i dig skulle alle slægter på Jorden velsignes."
Ja, amen.
Man er enten for eller imod Israel.
John Hagee: Den mand, kirke og nation, som velsigner staten Israel
og det jødiske folk, vil blive over al måde velsignet.
Det er ikke nok at sige: "Jeg velsigner jer."
Man må støtte dem i nødens stund.
I Johannes' Andet Brev 9-11 står:
"Hver den, som afviger og ikke bliver i Kristi Lærdom, har ikke Gud.
Hvo som bliver i Kristi lærdom, han har både Faderen og Sønnen.
Dersom nogen kommer til Eder og fører ikke denne lærdom, luk ham ikke ind,
thi hvo som byder ham Guds fred, er delagtig i hans onde gerninger."
Og hvad gør man, når man siger "Guds fred"? Man velsigner
dem. Så dagens evangelisk kristne siger, at vi må velsigne Israel, hvis
Gud skal velsigne os. Der står, at velsigner vi dem, som afviser Jesus,
tager vi del i deres onde gerninger.
Evangeliske kristne udgør en stor del at USA's kristne,
Southern Baptists, Pinsebevægelsen, Assemblies of God; de føler stærkt,
og de har været meget pro-israelske og pro-zionistiske. Mange af dem har
standset omvendelsen ved at sige: "Du behøver ikke Jesus. Du er jøde."
"Houston Chronicle" citerede John Hagee for at sige:
"Jeg prøver ikke at omvende jøderne til den kristne tro.
At forsøge at omvende jøder, er spild af tid.
En jøde med rødder i jødedommen vil ikke konvertere til kristendom.
Alle andre har brug for at tro på Jesus. Men ikke jøder.
Jøder har en pagt med Gud, som aldrig er blevet udskiftet med kristendom."
Det er nok det mest antisemitiske, man kan sige:
"Forkynd ikke Bibelen for jøderne." Det vil sende jøderne i Helvede.
"Hvo som tror sønnen, har evigt liv; men hvo som ikke tror sønnen, skal
ikke se livet, men Guds vrede bliver over ham."
Men John Hagee prædiker, at jøderne er rejseklar,
og at vi ikke behøver omvende jøderne.
John Hagee tager helt fejl. Bibelen lærer os, at vi skal vinde
de fortabte og forkynde for enhver. Jeg nævnte tidligere,
at Scofield blev skilt og gift igen. Er det ikke påfaldende, at John Hagee
gjorde det samme: blev skilt, giftede sig igen og leder en stor Pinsekirke
og fremhæver Israel så det nærmer sig idoldyrkelse?
John Hagee: Frihed betyder frihed! Pris ham i Guds hus.
Med de 18.000 medlemmer af hans kirke i San Antonio i Texas
og de 99 millioner hjem, han hævder følger ham i tv og radio har Hagee
skabt et imperium og deler Israels lære med verdens evangelisk kristne.
Og som leder af CUFI rækker hans magt fra prædikestolen til politik.
John Hagee er en blasfemisk, falsk lærer, som prædiker, at Jesus Kristus
ikke kom til Jorden for at være Messias.
"In Defense of Israel" vil ryste teologien. Den beviser med citater,
at det jødiske folk ikke afviste Jesus som Messias. Den vil også vise,
at Jesus ikke kom til Jorden for at være Messias. Den beviser, at
Rom, ypperstepræsten og Herodes konspirerede om at henrette Jesus,
fordi han var farlig i live. Da Jesus nægtede at være Messias,
hvordan kan jøderne så bebrejdes for at afvise det? Læs den rystende
afsløring, "In Defense of Israel."
Den seneste bog af John Hagee vil føre til ophedet debat
blandt verdens kristne.
John Hagee er ikke baptist og tror ikke på King James-bibelen,
så mange seere vil sige: "Det gælder ikke os."
Hvad så med Sam Gipp, som i en prædiken i en kirke i Idaho sagde,
"Ved I, hvad jeg aldrig kalder Jesus?
Jeg kalder ham aldrig min Messias."
"Ved I, hvad jeg aldrig kalder Jesus? Jeg kalder ham aldrig min Messias.
I siger: "Han er Messias." Han er ikke jeres Messias! Er du ikke jøde,
er han ikke din Messias. Vi er aldrig blevet lovet en messias.
Beklager, men Sam Gipp tager fejl,
og måske er han populær hos frikirkelige baptister,
men det er forkert, uanset hvem man er.
Guds ord er Guds ord, og vi tillader hverken Scofield eller John
Hagee eller vores yndlingslærer at påvirke den
sande mening. Jesus er Messias. Han er min Messias. Han er alles Messias.
Hagee siger i "Houston Chronicle": "Mange teologer er antisemitter,
fordi de siger, at jødernes pagt er slut, at jøder er afløst af kristne
og at Israel ikke fortjener USA's militære og økonomiske støtte."
Ikke blot siger kristne zionister som Hagee, at kristne skal støtte Israel,
de kræver også, at USA støtter Israel militært og økonomisk. Og da
evangelisk kristne udgør en stor del af vælgerskaren, tager politikere
pligtskyldigst til Israel for at bede til den jødiske gud ved Grædemuren.
Mange socialt konservative, kristne republikanske vælgere
går op i emnet, og hvis de ser Ted Cruz sige på Fox News:
"Jeg er 100 % bag Israel." Så vil mange konservative
sige: "Hej, ham Cruz er bedre, end jeg troede!"
De har lige afholdt kongres i CUFI, som er
en evangelisk kristen organisation, som er yderst pro-Israelsk.
Vi har vist et billede, hvor Rand Paul beder sammen med dem.
Der er han. Han beder sammen med CUFI-folkene.
Lad mig sige: de, som hader Israel, hader USA, og de, som hader jøderne,
hader de kristne.
Jim Staley: Er man mod Israel, er man mod Gud, og uanset hvad man tror på,
eller hvor man er på den åndelige tidslinje, får man min hjælp.
Det er ligegyldigt, hvad han gør, og hvor han er. Påkalder han sig
Jahve, Abrahams, Isaks og Jakobs Gud, så er han min bror.
Rabbiner Gimpel: Jeg tror, vi vil se en mere bibelsk kristendom,
en mere jødisk kristendom, og skellene mellem os
bliver udvisket, så vi bliver en slags brødre.
Israel er taknemlig for støtten fra det amerikanske folk og fra USA's
præsidenter, fra Harry Truman til Barack Obama.
Jeg er stolt over sige, at ingen amerikansk regering har gjort
mere for Israels sikkerhed end vores. Ingen! Lad ingen bilde jer andet ind.
Det er et faktum!
Mitt Romney: Israel har ret til at forsvare sig,
og USA gør ret i at støtte jer.
John Hagee: Derfor må USA tage senator Liebermanns ord til sig
og overveje et angreb på Iran for at forhindre en atomkatastrofe
i Israel og et atomangreb på USA.
I Anden Krønikernes Bog 19 ville en from konge ved navn Josafat
hjælpe Israel militært. Dette fortalte Gud ham i vers 2:
"Og Jehu, Hananis Søn, seeren, gik ud imod ham og sagde til Kong Josafat:
'Vil du hjælpe den ugudelige og elske dem, som hade Herren? Derfor er der
vrede over dig fra Herrens ansigt.'"
I dag får vi at vide, at hvis vi støtter staten Israel, bliver
vi velsignet af Gud på grund af 1. Mosebog 12, mens Bibelen lærer os,
at hvis vi hjælper en ugudelig stat som Israel, nedkalder vi Guds vrede.
Hvor skulle vi kristne, som tror på Bibelen, støtte Israel, når
Israel ikke engang vil lade en kristen indvandre. Hvis man vil
immigrere til Israel, må man fornægte Jesus Kristus.
For at blive ortodoks jøde eller få ret til at vende tilbage,
skal man fornægte kristendommen.
Det skal man.
Man kan ikke være jøde og kristen. Man må vælge.
Hvad den moderne stat Israel angår, kræver den, at man opgiver
sin tidligere religion og gennemgår nogle ritualer, som skal
rense folk for deres tidligere religiøse tilhørsforhold.
Er man ikke jøde, har man ikke en stående invitation
til at immigrere til Israel?
Ikke som statsborger.
Så for at immigrere til Israel, må folk forsage kristendommen
for at ...
For at få statsborgerskab,
og de skal konverteres af en ortodoks rabbiner.
Jeg kender folk, som er rejst til Israel i den tro, at Israel
er det forjættede land, og jøderne er Guds udvalgte, og de rejser dertil
i den tro, og de kommer for at bære vidnesbyrd og fortælle dem om Jesus,
men i Israel er det forbudt at uddele pjecer. Politiet chikanerer dem,
og de risikerer anholdelse og udvisning. Bibelen har ret i,
at de er evangeliets fjender. Romerbrevet 11:28:
"Efter evangelium er de fjender for Eders Skyld; men efter udvælgelsen
er de elskelige for fædrenes skyld."
Pastor Filenius: Det står der med Guds ord.
De er evangeliets fjender.
Pastor Furse: I juni 2014 under gay pride, hejste USA's ambassade
det amerikanske flag og under det gay pride-flaget.
I de seneste år er Tel Aviv valgt som verdens homo-by nr. 1 af
de homoseksuelle selv. De har valgt Tel Aviv; ikke San Francisco,
ikke New York, men Tel Aviv.
Vi blev skabt til skabelsen af Israel. Vi har sat vores spor.
Tag en dollarseddel op af lommen. Se på det store segl.
Bemærk mellem ørnens vinger davidsstjernen, lavet af 13 stjerner.
Hvorfor er davidsstjernen der?
John Hagee: Skyerne omkring stjernen symboliserer
tabernaklets pragt. George Washington sagde: "Jeg vil havde det på
dollarsedlen, så folk anerkender det jødiske folks bidrag
til Amerikas Forenede Stater.
Ikke nok med at dagens kristne lærer at være pro-jødiske og pro-israelske,
Talmudens og kabbalaens sære doktriner kryber også ind i kirker og
udlægges som kristne. Mange præster bruger ordet "shekinah", som om det
stammer fra Det Gamle Testamente på hebraisk, men ordet findes ikke
en eneste gang i Bibelen.
Shekinah henviser til guddommelig tilstedeværelse.
Og det er i øvrigt et feminint ord, ikke maskulint.
Tv-rabbiner: Hvis Moses de León havde sagt: "Jeg har en idé. Gud er
en kvinde." Det havde nok ikke været populært. Men han sagde, at oldtidens
Rabbiner Shimon lærte os om shekinah, Guds feminine del, og hendes affære
med hendes guddommelige partner, den almægtige.
Der er en tro på, at Gud kan være både mand og kvinde.
Shekinah er Guds tilstedeværelse i universet. Det er det,
strømmer ud fra Gud. Men for jøder er shekinah og Gud ét, og
det er næsten forbudt at adskille dem. Gud manifesterer sig selv i
en form, inspireret af shekinah.
Shekinah er en del af Talmuden, en del af
jødedommen, ikke kristendommen, men hvor mange baptistpræster har ikke
talt om "shekinahs pragt", og det står ikke engang i Bibelen.
Tv-prædikant: Vi må indse, at shekinahs pragt er i os. Skikkelsen,
vi talte om, som kom ind i værelset til disciplene,
shekinahs pragt er i os, som tror.
Det står helt klart i Bibelen, at Gud er en "han", ikke en "hun".
Hvis man prædiker, at Gud er både en han og en hun, har men en anden gud.
Bibelen lærer os, at mennesket blev skabt i Guds billede,
og Første Korintherbrev 11 står:
"En mand bør ikke bedække hovedet, efterdi han er Guds billede og ære;
men kvinden er mandens ære."
Ifølge Første Korintherbrev, skal en mand ikke tildække hovedet, for han
er skabt i Guds billede i modsætning til kvinden. I 1. Mosebog står:
"Gud skabte mennesket i sit billede, han skabte det i Guds billede;
mand og kvinde skabte han dem."
De blev skabt som mand og kvinde, men han blev skabt i Guds billede.
Hvad betyder det at være skabt i Guds billede? At ligne Gud. Da Jesus gik
på Jorden, var han en mand, og Gud er maskulin. Det er en blasfemisk lære
fra new age-mysticismen, som tilbeder Moder Jord, kvindelighed og gudinden
og kabbalaen og new age, der kommer det fra.
Leonard Nimoy: Sådan ser det hebraiske bogstav shin ud, et meget
interessant bogstav. Det er første bogstav i Shaddai,
i shalom og i shekinah,
som betegner Guds kvindelige side.
Spock: Lev længe og vel, Suraks billede, far til alt, vi tror på.
Skønt. Folk ved ikke, de velsigner hinanden med det her.
Når kristne hører det, vi hidtil har sagt, fokuserer mange
stadig på, at jøderne nedstammer fra Abraham, Isak og Jakob,
og at vi andre er vantro. Men er det så enkelt?
Den eneste måde at bevise, man er jøde, er med
slægtsforskning. Mange såkaldte jøder ved ikke, hvilken stamme de er fra.
Ved folk i det jødiske samfund, om de nedstammer fra konvertitter eller
fra Judas stamme eller Benjamins stamme eller ...
Det ved vi ikke. Jeg ved ikke, hvilken stamme, jeg tilhører.
De eneste, som ved det, er præsterne, for hos dem overleveres det fra
far til søn, far til søn, for der er stadig visse ting, som præsterne ...
... nogle velsignelser og så videre. De kender deres afstamning.
Jeg aner ikke, hvilken stamme mine forfædre tilhørte.
Og de fleste jøder ved det nok ikke?
Ingen. Det blev ikke bevaret. I dag betyder det ingenting.
Hvis det virkelig var vigtigt, om man nedstammede fra Israel eller ej,
hvorfor råder Gud os så til at undgå slægtsforskning?
I Titusbrevet 3:9 fraråder Bibelen brugen af slægtsberegninger.
Det Nye Testamente er meget tydeligt. Ens afstamning er ligegyldig.
For Kristus findes ikke jøder eller vantro. Bibelen skriver klart:
"Og der er ikke forskel på jøde og græker."
Hvorfor tror vi så nu, der er forskel på jøde og græker? Og vi tror,
at hvis nogen nedstammer fra Abraham, Isak og Jakob, er de
automatisk Guds udvalgte, uanset om de tror på Jesus eller ej.
Og de kan være fysisk omskåret, men ifølge Bibelen er det omskæringen
af hjertet og sjælen, som gør e n til jøde i Guds øjne.
I Første Timotheusbrev 1 står: "Og ikke agte på Fabler og
slægtsregistre uden ende," - husk det udtryk - "slægtsregistre uden ende
som mere komme spørgsmål afsted end gudelig opbyggelse i troen."
Her siger han, man bør undgå slægtsregistre "uden ende".
Nu skal jeg vise jer, hvorfor slægtsregistre er uden ende.
Sådan ser et stamtræ ud. Nederst har vi bare én
person, som er dig. Du nedstammer fra to personer, ikke? Din mor og far.
Går vi en generation tilbage, nedstammer du fra to personer.
Går vi en generation længere tilbage, har du fire bedsteforældre.
Og det fordobles hele tiden, for man har to forældre, fire bedsteforældre,
otte oldeforældre, 16 tipoldeforældre og 32 tiptipoldeforældre.
Ville jeg lave et stamtræ over fem generationer, måtte jeg
have et stykke papir, som havde plads til
32 personers navne, for så mange direkte forfædre ville jeg have
i den femte generation. I sjette generation skulle papiret
være dobbelt så bredt, for så skulle jeg have plads til 64 navne.
Går vi længere tilbage, bliver tallet rigtigt stort. For at forstå,
hvordan det virker, må vi forstå, hvor lang en generation er.
Hvor lang er den gennemsnitlige generation?
Dr. Donald Yates: Man siger 20-25 år.
En generation har intet med levetid at gøre. Min mor
var 30 år, da hun fødte mig, og kvinder føder normalt i
20-40-årsalderen, så lad os bruge 30. Det er et pænt, rundt tal,
30 er et meget konservativt tal. En generation er altså på 30 år,
hvilket vil sige, at nogen får et barn som 30-årig, som får barn som
30-årig, som får et barn som 30-årig. Levetid spiller ingen rolle.
Hvis vi går ti generationer tilbage, er det 300 år, ikke? Vi runder ned og
siger, at ti generationer tilbage er vi
omkring år 1700. Stamtræet bliver bredere, så ville vi lave
et komplet stamtræ med alle vores forfædre ti generationer tilbage,
skulle papiret have plads til 1024 navne, for ti generationer
siden ville vi nedstamme direkte fra 1024 personer. Jeg opdagede noget,
da jeg lavede mit stamtræ. Da jeg gik ti generationer tilbage, ved I, hvad
jeg så bemærkede? Det var ikke unikke personer, folk var blevet indgiftet
i de 300 år, som var gået. Lad os gå 20 generationer tilbage. Nu
er vi omkring år 1400. Ville jeg lave et komplet stamtræ,
måtte jeg have plads til 1.048.576 navne. Papiret skulle være
ret stort. Hvis jeg ville spore alle mine forfædre tilbage til år 1400
og vise jeg, hvem alle mine forfædre er, måtte jeg vise jer
et stamtræ, som øverst havde over 1 million mennesker.
Dertil kommer alle de andre derunder. Hvis jeg går 30 generationer tilbage,
er jeg i år 1100. Jeg er langt fra Jesu tid, ikke? Hvis jeg
gik 30 generationer tilbage til år 1100 ville jeg have 1.073.741.824 i
den generation. Da jeg lavede mit stamtræ, fandt jeg en slægtning,
som var min oldemor i henholdsvis 10. og 11. led på hver sin side,
for folk gifter sig med fjerne fætre og kusiner uden at vide det.
Gentagelserne viser, at mange nedstammer fra de samme personer.
De kan ikke undgå at indgifte sig. Det er umuligt. Men det tal,
vi skal tilbage til er 70 e.Kr., for det var dengang
alle jøderne blev spredt. Når De siger spredt over hele verden,
mener De det så bogstaveligt? Til alle lande?
Rabbi Wiener: Ja, meget bogstaveligt.
Hvis vi gik tilbage til 70 e.Kr., og havde et stamtræ,
der viste alle forfædre i 70 e.Kr., ville øverste række
have 18 trillioner 446.000 billioner 744 billioner navne fra 70 e.Kr.
Hvem tror, der levede så mange mennesker på Jesu tid?
Eller kort efter? Faktisk levede der omkring
200 millioner mennesker. Lad os kalde 7-8 millioner af dem jøder.
Om lidt betyder det tal ingenting, så lad os sige
7-8 millioner. Hvis der var 200 millioner mennesker på Jorden, da templet
blev ødelagt, og 7-8 millioner af dem var jøder og jeg havde
en forfar fra den tid, er der 1/27 chance for, at han var fra Israel.
Hvad hvis jeg købte en lodseddel, og chancen for, at den
lodseddel blev udtrukket var 1/27 og gevinsten var: "Du er jødisk!
Du er en af de udvalgte! Du nedstammer fra Israel!" Jeg har én
chance ud af 27. I siger: "Pastor Anderson, du har 1/27 chance, du
vinder nok ikke, for du har 26 chancer for at tabe." Okay, hvad så
hvis jeg køber 18 trillioner lodder? Tror I, jeg vinder?
Hvor mange gange skal jeg vinde, for nedstamme fra Abraham? Og fra
Israel? En siger: "Jeg er altså sort.
Jeg er fra Afrika." Hvordan kan jeg være i familie med Abraham? Tænk
på Israels børn. Gæt, hvor Josefs kone var fra. Ægypten.
Josefs kone kom fra Ægypten. Hvor ligger Ægypten? I Afrika. Moses'
anden kone var etiopier. Så allerede i bibelsk tid var Afrika indblandet.
Med Kams sønner. Efraims og Manasses stammer var efter
Kam og Israel, for Israels søn Josef giftede sig med en ægyptisk kvinde af
Kams slægt. Så Efraims og Manasses stammer nedstammede fra Kam. Udover
det var der gennem historien handelsfolk, missionærer og erobrere.
Tænk på mongolerne, som erobrede Kina,
erobrede Japan, erobrede Korea; alle skibene, som sejlede her, der
og alle vegne. Blandt millionerne af forfædre,
behøver man kun én, som nedstammer fra Israel.
I tænker: "Jeg er rent hvid." "Jeg er rent asiatisk."
"Jeg er ren afrikaner." Nej, I er ej. Det er ingen.
Teresa Yates: Folk har giftet og indgiftet sig i tusindvis af år,
så man kan ikke have en ren befolkning.
Bibelen havde ret i, at vi alle er af samme slægt.
Selv grupper, som vi tror må være 100 % rene, er ikke 100 % rene.
100 % findes ikke.
I kan sidde der med jeres endeløse stamtræer. De vil ikke engang passe.
Ved I, hvad man ikke kan se på et stamtræ? Én, der var utro
og løj for sin mand og sagde: "Ja, han er din søn," når han ikke var.
Folk laver deres slægtsforskning og tror, alt stemmer, men
der kan være, som du kaldte dem "ikke-fædrene tilfælde".
Dr. Donald Yates: Der findes et ikke-fædrene indeks på anslået 5 %
per generation, så går man 20 led tilbage, forekommer det nok.
Og i betragtning af, at en generation er 20-25 år,
så findes der i løbet af 500 år i den linje et ikke-fædrene tilfælde.
Hver 500 år?
I én linje.
På én linje!
I én linje, men hvor mange linjer har man?
Så hvis nogen sporer deres slægt, kan de ikke sige:
"Jeg kender hele historien, for jeg ser på stamtræet,"
for en DNA-test vil afsløre mere.
DNA lyver ikke. Mennesker lyver. DNA lyver ikke.
Nemlig! Så folk kan sige: "Jeg er jøde." "Jeg er ikke jøde,"
men DNA'en ...
DNA har ingen dagsorden. Mennesker har grunde til at lyve.
Og måske kender de bare ikke sandheden.
Så de lyver ikke engang, de tager bare fejl.
De videregiver bare forkerte informationer.
En ud af 15 amerikanere er adopteret eller har en forælder, der var det.
Det er også et ret højt tal.
Hvem kender alle i deres slægt, som var adopteret?
"Mine forfædre for 300 år siden var adopteret." Det kan man ikke huske.
Det er adoptioner, utroskab, rejser, erobringer,
handelsfolk, missionærer.
Forskellige mennesker ønsker at skjule forskellige ting,
Så de fortæller dig kun, hvad de ønsker, du skal vide.
Det er lige meget, hvor I kommer fra. Ved I, hvorfor Gud sagde, man skulle
undgå det her? Fordi man får ondt i hovedet at tænke på det tal.
Undgå stamtræer uden ende. Det leder bare til spørgsmål. Gør det her jer
sikre på jeres nationalitet? Nej, det rejser mange spørgsmål.
Hvad mener De om folk, som får foretaget en DNA-test,
og svaret viser, at de har jødiske forfædre.
Dem har jeg intet udestående med.
Ville De acceptere det?
Selvfølgelig.
Det er meget sandsynligt, fordi de levede så spredt.
Jeg ville aldrig sætte spørgsmålstegn ved det.
Instruktøren, Paul Wittenberger, og jeg er bare et par
hvide fyre. Vi har aldrig fået at vide, vi har jødiske forfædre,
men vi vil få vores DNA testet og finde ud af, om vi har det.
Vi matcher din DNA-profil med over 400 befolkningsgrupper i verden,
og vi giver dig en top 50, og vi behøver vi ikke fingeraftryk.
Der er ingen dokumenter, så vi skal bare bruge et svab og et navn.
De bliver sendt i aften, vi bør have resultaterne om 3-4 uger.
Nogle få uger senere fik Paul og jeg resultaterne, og som de havde sagt,
var vi sammensat af mange nationaliteter. Vi havde alt
fra arabisk til brasiliansk, indiansk og der var mange
overraskelser. Og ganske rigtigt, uden for top 50,
havde vi begge markører for jødisk DNA. Jeg ville have min bedstemors
DNA testet, for at se, om jødisk kom på hendes top 50. Hun er 94,
så vi ville teste det, mens vi stadig har hende.
Det er meget vigtigt.
Vi fik resultatet. Godt, bedstes resultat er kommet. Lad os tjekke.
Lad os starte med hendes top 50. Nummer 1 ...
... ashkenazisk jøde. Nummer 1.
Det er da løgn!
Det forklarer, hvorfor det lå i mit dybe slægtsskab. Det er hendes etter
ud af 50 nationaliteter. Hendes nr. 1 var ungarsk ashkenazisk jøde,
så hendes førsteplads var ashkenaziske jøder.
Wow! Hos DNA Consultants har vi lavet det her længe. Jeg har ikke
set det ret tit, og alle rapporter er enestående. Folk siger:
"Den er nok meget almindelig." Nej. Alle er meget specielle.
Det er ikke tit, jeg har set ashkenazisk som nr. 1.
Ikke? Sejt!
Måske tre eller fem gange.
Lad mig spørge dig ...
Det er meget sjældent.
Hvis bedstemors DNA havde ashkenazisk på førstepladsen,
er der så tvivl om, at hun er ashkenazisk jøde?
Nej.
Og hvis hun er min bedstemor, hvad er jeg så?
Du er jødisk.
Jeg er altså jødisk?
Du behøver ikke acceptere religionen.
Nej, men etnisk set ...
Etnisk er du.
Så du har udnævnt mig ...
Jeg udnævner dig hermed til jøde!
Pastor Coleman: Er det ikke andet? Godnat! DNA? Laver du sjov?
Hvad med Jesus? Hvad med troen på Kristus? Hvordan kan Guds folk
udvælges på baggrund af DNA?
Pastor Berzins: Vores slægtsskab er ligegyldigt. Vores
DNA-resultater er ligegyldige. Det eneste, som tæller, er,
at vi er Guds barn på grund af vores tro på Jesus Kristus.
Jeg fandt mange beviser på, at Israel ikke er det Israel,
Gud taler om. Vi, som har troet på Gud, som tror på Abraham,
vi er Guds børn. Vi er Abrahams sæd.
Pastor Romero: I Romerbrevet 9:7 står:
"Ej er alle Abrahams børn, fordi de er Abrahams sæd, men i Isak skal"
sæden fremkaldes dig. Det er: ikke de samme, som er børn efter kødet,
er Guds børn; men forjættelsens børn regnes til sæden."
Bibelen siger altså, at børn af kødet, de fysiske børn af Abraham,
Isak og Jakob, og det tydeliggøres,
at de ikke er Guds børn.
I Galaterbrevet 3 står, at vi er Abrahams børn.
Der står:
"Erkender altså, at de, som holde sig til troen, disse er Abrahams børn."
Det forbavser mig, at kristne overser Galaterbrevet 3. Jeg er næsten
70 år. Men jeg har aldrig hørt en prædiken over Galaterbrevet 3:29.
Her er ikke jøde eller græker; her er ikke træl eller fri; her er ikke mand
eller kvinde; I er alle en i Kristus. Men er i Kristi, da er I Abrahams
sæd og arvinger efter forjættelsen."
De er begge fantastiske. Hvem arver forjættelsen? Dem, der har Jesus.
Efeserbrevet 2:11 lyder:
"Derfor ihukom, at I, som forhen var hedninge og efter kødet og blev kaldt
forhud af den såkaldte omskærelse, den i kødet, som sker med hånden,
at I på den tid var uden Kristus, udelukte fra Israels borgerret
og fremmede fra forjættelsens pagter, uden Håb og uden Gud i verden.
Men i Kristus er nu I, som var langt borte, nær til ved Kristi blod."
"Så er I da ikke mere gæster og fremmede, men de helliges medborgere
og Guds husfolk."
Ifølge dette skriftsted er vi medborgere i Israel, for i
vers 12 sagde han, at da I var uden Kristus, var I udelukte fra Israel.
I var gæster og fremmede, men i vers 19 siger han, at I nu er de helliges
medborgere. Så hvem er det sande Israel? Er det én i Mellemøsten, som
ikke engang tror på Jesus og tilbeder shekinah, eller er det den, som tror
på Jesus Kristus, som har slidt og er kommet nær Israel?
Det er meget enkelt. Jesus sagde i Matthæus 21:43:
Derfor siger jeg Eder, at Guds rige skal tages fra Eder og gives
et folk, som skal bære dets frugter.
Wow. De bar ikke frugt. De fornægtede Jesus. De fornægtede frelsen.
De anerkendte ikke Zions frelser: selveste Jesus. Og Jesus sagde,
at derfor tages riget fra jeg og gives til en anden nation.
Hvilken nation? Syrien? Amerika? England? Tyskland? Nej, nej, nej.
En åndelig nation.
"Men I er en udvalgt slægt, et kongelig præstedom, et helligt folk,
at I skulle forkynde hans dyder, som kaldte Eder fra mørket til sit lys,
I, som fordum ikke var et folk, men nu er Guds folk;
om ikke havde erholdt barmhjertighed, men nu have fundet barmhjertighed."
Bibelen handler ikke om, at Gud velsigner én nation. Derfor sagde Gud
til Abraham: "Og i dig skulle alle slægter på Jorden velsignes." Gennem
Abrahams sæd, Herren Jesus Kristus.
Der står i Hebræerbrevet 11, at Abraham ikke ledte efter
et håndgribeligt land. Han søgte en by, hvis fundament
som var bygget og skabt af Gud.
Vi kristne leder efter et nyt Jerusalem. Vi søger en himmelsk by.
Som Hebræerbrevet 11 påpeger:
"Men nu hige de efter et bedre, det er et himmelsk; derfor blues Gud ikke
ved dem, at kaldes deres Gud; thi han har beredt dem en stad."
Gud har beredt os en by, en by, som vi ikke kan finde fysisk
på denne Jord, fordi det er en himmelsk by. En by, Gud har beredt
til dem, som tror på ham.
Når vi leder efter Zion eller Jerusalem,
så leder vi ikke efter den, som er nu, eller en vi kan røre ved.
Vi leder ikke efter en, som åndeligt er Sodoma eller Ægypten.
Vi leder efter den, som er himmelsk, den der skal komme.
I Hebræerbrevet 12:22 står:
"I er komne til Zion og den levende Guds stad, det himmelske Jerusalem
og til englenes mange tusinde."
Ifølge Det Nye Testamente er Zion det himmelske Jerusalem, ikke det
Jerusalem, som er nu. Det himmelske Jerusalem, der vil dale fra himlen.
Det er vores hovedstad. Det er vores Zion.
Så jeg er Israel. Dem derovre er ikke Israel.
Derfor sagde Paulus: "Thi ikke alle, som stamme fra Israel er Israel."
Måske af slægt, men de er ikke Israel, som Gud ser det,
et folk, som lovpriser og ærer ham.
Vi kristne er Guds udvalgte folk. Vi er det sande Israel,
og vi vandrer mod Zion.
Videoens titel er "Marching to Zion". Det er også titlen på en
gospelsang. Det betyder, man går forrest sammen med Jesus.
Vi synger sange som "We're marching to Zion". Jeg elsker den sang!
We're marching to Zion, beautiful, beautiful Zion. We're marching upward to Zion,
the beautiful city of God. Det er Guds by. Den ligger mod nord.
Det er Guds hjem, og en dag bringer han den ned på Jorden.
Vi skal arve Jorden, for vi er Guds folk. Vi som
har troet på Jesus er Guds folk. Vi er Israel. Vi er Guds prinser,
og vi vil herske med ham til evig tid.
Jeg så gerne Koranen blev smidt ud, ødelagt, smidt på bålet,
ikke fordi jeg hader muslimerne. Nej! Jeg så gerne, de blev kristne. Jeg
så gerne Talmuden med sine 36 bind - sikke et bål, vi kunne få ud af den!
Som kristen siger jeg, lad de bøger findes. Lad Koranen og Talmud findes.
For hvis folk læser dem og så læser Det Nye Testamente,
må de indse, at Jesus Kristus er Herren.